Kära Locksley-bor! Jag har dåliga nyheter - men goda också.
De dåliga är att sheriffens skattmas är på väg åt ert håll.
De goda är att jag, Lycklige George, är här hos er i Locksley.
Jag ger er bra betalt för smycken och andra små värdesaker.
Då kan ni betala skattmasen och slipper sheriffens fängelsehåla.
Hjälp mig att hjälpa er. Bli lyckliga! Anlita Lycklige George.
Vi borde ha tagit en omväg. Jag avskyr skogen.
Det här, mina vänner, är ett bakhåll!
Vill du sälja värdesaker? Lycklige George gör gärna affärer.
- Med sheriffen också? - Varför säger du så?
Jag beklagar, George. Din affärsrörelse går i stöpet.
Du har ett svärd mot strupen. Kalla tillbaka dina män.
- Knappast. Du är omringad. - Upp med händerna!
Säger du det, så...
Kom tillbaka, Hood!
Hörni...
Jag bara skojade.
Få se om han hittar hem själv.
Ta alltihop. Vi lägger ner den här parasitens verksamhet.
- Vad gör ni, Megan? - De ska få smaka på piskan.
De sa att de skulle laga taket, men de stal det här.
Mor gav mig det. Det enda värdefulla jag äger.
- Lycklige George ville köpa det. - Passa er. Vi är med Robin Hood.
- Prova en klänning. - Visst, om du också gör det.
Robin Hood dyker upp närsomhelst och slår ihjäl er.
- Eller är du rädd att bli för söt? - Den rösten låter bekant...
Han klarar inte oss allihop.
Han är inte rädd för er. Ni är småflickor i jämförelse.
- Tom? - Allan!
- Känner du honom?! - Han är min bror.
Min börs, mitt svärd, min häst?
Jag kan förklara. Min näsa! Gör man så mot sin bror?
- Piska upp honom rejält. - Då slår Robin Hood ihjäl dig.
Det här är Robin Hood, din idiot!
Förlåt oss, Robin av Locksley. Vi är enkla takläggare.
Tiderna är svåra. Om vi inte stjäl, tvingas vi svälta.
- Jag måste ta hand om mina vänner. - Tro honom inte.
Visa barmhärtighet. Hjälp oss.
Vi kan gå med i ert ädla rövarband.
- Vad säger ni båda? - De har fått tungorna utskurna.
De lovordade det ni gör och någon råkade höra det.
Släpp dem.
Ditt halsband. Vi är inte sheriffen. Vi piskar inga tjuvar.
- Är ni verkligen takläggare? - Javisst. De bästa i England.
Ni ska få nytt tak! Gratis!
Jag hittade lite saker i skogen, förresten.
Nån som har mist sina värdesaker? Ta era tillhörigheter. George hälsar.
Jag kanske borde ha sålt halsbandet ändå!
Vi kan vara till nytta här. Märkte ni inte det här?
Om jag kan stjäla så inte ens Robin Hood ser-
- vad kan jag då uppnå bland vanliga dödliga? Allan?
Han är en utmärkt ficktjuv. Visst är han stor i truten, men han menar väl.
Om det vore din bror skulle du väl ge honom en ny chans?
Tack, Robin. Du lär inte ångra dig.
Ni måste förtjäna halsbanden. Det här är en prövotid.
Stå inte bara där! Hon ska ha ett nytt tak!
Jag håller ett öga på honom.
Mitt halsband tillhör dig nu, Eleri.
- Ni har besök, sir. - Jag är redan sen.
- Vad vill ni? - Vi vill ha tillstånd att gifta oss.
Vad betalar ni för min välsignelse?
Kom närmare. Bara du.
Fint...
Vad är det här?
En förlovningsgåva från mor. Det är det enda värdefulla jag har.
Det duger bra. Vänd dig om.
Skandal! En oskyldig man rånas mitt i sitt hederliga värv!
- Jag behöver fler vakter. - Det ska du få.
Ett halvt dussin räcker. En ny vagn också.
Naturligtvis. Ordna det, Gisborne.
Han tjänar på det här och vi drar in våra skattepengar.
Ett utmärkt samarbete privatperson och stat emellan.
Vad hände, Gisborne?
Robin Hood måste ha vetat var George fanns.
Enda gången han gav sig in i skogen blev han rånad. En slump? Knappast.
Hood vet mer om oss än vi gör.
Frågan är - hur?
- Jag vet inte. - Men det gör jag.
Vi har en spion ibland oss.
- Vet du vad vi måste göra? - Nej.
Men det vet jag. Jag gillrar en fälla.
Eller, mer korrekt: Du gillrar en fälla.
Det var allt.
Var är Georges pengar? Var är mynten?
Han hade inga på sig.
- Hur kan han då göra bytesaffärer? - Han kanske har köpt upp dem.
När jag vaknade hade vi blivit rånade.
Istället för att väcka er gav jag mig ut och jagade rånarna i flera dagar.
Han kan inte tala sanning.
- Det går väl i familjen. - Akta, vi gaddar ihop oss.
- Är han respektlös mot vår familj? - Ni rånar ju varann.
Min flaska... Var är min flaska? Jag ställde den ju där. Var är den?
Förlåt. Gammal vana...
- Gänget är samlat igen. - Hur miste de sina tungor? Ljug inte.
De spottade på några vakter.
Det blir annorlunda nu. Jag lovar att inte svika dig igen.
- Tycker ni om det? - Ja, men...
Det är bara vanligt silver.
- Ni behöver inga pråliga juveler. - Jag kan inte ta emot det.
Varför inte? Har jag förolämpat er?
Ni tycker att det är för alldagligt. Ta av det.
Nej, det är fint. Jag kommer att uppskatta det.
- Det är en vänskapsgåva. - Jag är mycket tacksam.
Ni ville träffa mig, sir.
- Avboka vakterna för leveransen. - Inga vakter?
Vakter drar uppmärksamheten till sig, och silverkistan bör hållas hemlig.
Berätta inte för någon. Inte för någon.
- Inte ens för vakterna själva. - Ska bli, sir.
- God morgon, Nettlestone! - Titta där.
Jag trodde att vi hade stoppat honom.
Titta!
- Varifrån får han pengarna? - Varför säljer de allt de har?
Ryktet har spridits. Robin kommer att ge dem sakerna tillbaka igen.
Jag vill inget illa.
Men jag kommer att befria er från era värdesaker.
Förlåt. Jag trodde att du var en rik adelsdam som ville göra en donation.
- Du visste att det var jag. - Du bör inte rida ensam här.
Här finns många obehagliga typer. Laglösa, du vet...
Vad är det här för något? Väldigt fint. Har jag sett det förut?
Nej, det var en gåva. Spelar det nån roll från vem?
- Jag vet inte. Gör det det? - Nej.
- Gisborne. Gissade jag rätt? - Du råkade visst göra det.
Intressant. Jag har sett det förut.
Kring halsen på en flicka. Hennes mor gav henne det.
- Jaha, och...? - Och nu hänger det kring din hals.
- Stal Gisborne det? - Hon gav knappast bort det självmant.
Men du hade ju inget med det att göra.
Du gillar det. En gåva från nån som betyder mycket för dig.
- Ge tillbaka det till flickan. - Så gärna.
- Vad säger du till Gisborne? - Han behöver aldrig få veta det.
Behåll halsbandet. Hon får ett annat.
Det var en gåva från hennes mor. Ta det. Jag tar hand om Gisborne.
Dags att sätta igång. Nu ger vi oss av.
- Varför gick ni till Gisborne? - Han är vår godsherre.
- Han tog halsbandet i avgift. Hur...? - Det spelar ingen roll.
Låt mig viga er istället.
- Räknas det? - Ja! Jag är billigare än Gisborne.
- Du borde gå tillbaka hem. - Tack, Robin.
- Lycklige George? - Nettlestone. Fler vakter, ny vagn.
- Han är i maskopi med sheriffen. - Folk säljer allt de äger och har.
- Imorgon stoppar vi honom för gott. - Robin?
- Min bror är försvunnen. - Han måste ha gått österut.
Han sa inte vart han skulle. Det här ger mig onda aningar.
Hämta hästarna. Knighton ligger österut...
Fint hus betyder rikligt byte.
Kom. Vi tar bakvägen.
Våga inte försöka råna oss! Försvinn!
Sluta!
- Vad pågår här? - Gudskelov att ni kom!
- Nu ligger du illa till! - Vad gör du?! Jag är hemskt ledsen.
- De försökte råna mig. - Ja, det är sånt vi sysslar med!
- Vi försöker visa vad vi går för. - De är våra vänner.
- Och det säger du nu? Jag tänkte... - Du kan inte tänka.
- Är du sårad? - Bara min stolthet. Är de dina?
Inte länge till, det kan jag lova.
- Be om ursäkt. Nu! - Gör som du blir tillsagd.
- Förlåt. - Högre.
Jag visste inget. De ska få sitt straff.
- Jag är så hemskt ledsen, Robin... - Se till att få dem härifrån!
En silvertransport är på väg hitåt. Jag skulle genskjuta den.
- Du?! - Ja. Den är obevakad. En enkel vagn.
Hur vet du det? En ny present från Gisborne?
Jag måste stanna hos far. Ni hinner, om ni skyndar er.
Much! Norra vägen!
Beklagar. Vi skyndade oss allt vad vi kunde.
Ett lockbete. Vad har sheriffen i kikaren nu?
En onödig resa för alla inblandade.
Utmärkt, Gisborne.
Hood ville ha silver, men det här är vad han fick.
- Vem berättade du för? - Min sergeant.
- Ingen annan? - Nej.
- Är du helt säker? - Det måste vara sergeanten.
- Se till att han får lida. - Det kan ni lita på.
Jag sa åt dig att bli sams med din bror. Jag har ångrat mig.
Han försökte imponera på dig. Han förstod inte vem han rånade.
- Jag borde haft bättre koll på honom. - Ja, det borde du!
Har jag nånsin bett dig om något? Förutom när du räddade mitt liv.
Han har gjort massor av misstag och jag har försökt hjälpa.
Jag var som han en gång i tiden - fullständigt sjövild.
Men jag har förändrats.
Tack vare dig. Om han får en andra chans...
- Det har han fått! - Bland bra män kan han förändras.
Om jag tar ansvaret behöver du inte bekymra dig.
Snälla du? En sista chans?
Han stal från dig, men du försvarar honom.
Han är min bror.
- En sista chans. - Tack.
- Det här är sista chansen. Begrips? - Vi förstår.
Upp med dig. Upp! De är försvunna.
Och de har tagit allt.
Kläder, pengar, hästar. Allt.
Jag vill döda honom. Jag ska döda honom.
Begrava honom, gräva upp honom och döda honom igen!
I Robin Hoods namn: Hit med pengarna, så blir ingen skadad.
Tänk inte ens tanken! Tolv vakter står och lättar på trycket därute.
- Skulle jag tro på det? - Vänd dig om och se efter.
Ser jag ut att vara född igår?
De ska hängas.
- De har ljugit och stulit från oss. - Låt det ske.
Jag instämmer.
- Gör du? - Han förtjänade inte alla chanser.
- Förtjänar han att dö? - Gör vi det?
Om vi går dit blir vi också hängda.
De tog våra halsband. Sheriffen tror att han har Robin Hoods mannar.
Han utmanar oss att rädda dem.
Min bror ingick aldrig i vårt band, eller hur?
De svek oss. Det vore dåraktigt att gå i fällan för deras skull.
Är det nån som inte instämmer?
- Vad vill du? - Prata.
Prata, då.
Du kan stanna där och prata.
- Vad är det? Du tittade på mig. - Mina ögon var riktade ditåt, bara.
Jag är ledsen för det som hände. Hur mår din far?
Dina mannar ska visst hängas. De var dina igår.
Sheriffen hoppas att jag ska försöka rädda dem.
Men vi tror att det är en fälla. Har din vän Gisborne sagt nåt?
Han var nog lite upptagen. Jag ska gå till slottet och snoka.
Om jag inte räddar dem tror folk att jag inte skyddar de mina.
- Vågar jag riskera allas liv? - Du är en god man, Robin.
- Det underlättar inte beslutet. - Det kanske det gör!
- Marion. - Sir Guy.
Ni tyckte alltså inte om det ändå.
- Halsbandet. - Jo, det gör jag. Det är hemma.
- Vill ni inte bära det? - Jag vill inte förlora det.
- Ni ska inte höra det här. - Vad är det?
Vilket är det värsta brott man kan begå?
- Mord? - Svek.
Min sergeant svor mig trohet, men högg mig i ryggen.
- Han kommer att erkänna. - Erkänna vad?
Vi gillrade en fälla för en spion. Någon berättade för Robin Hood.
- Tänk om det inte var han? - Han var den ende som kände till det.
- Han var den ende jag berättade för. - Gör inte såhär, snälla ni.
- Vet ni hur viktig lojalitet är? - Ja, det vet jag, men...
Han måste sona sitt brott.
- Sa Marion att det var en fälla? - Hon visste inte.
Då kan vi inte gå dit. Vi kan inte riskera livet för tre busars skull.
Vi ska till Nottingham. Vi ses där.
- Snälla herrn. Varför ska vi... - För familjen. För Allans bror.
Vi tillåter inte att familjemedlemmar hängs, hur opålitliga de än är.
- Robin... Gud signe dig, min vän. - Du behöver inte tacka, min vän.
Hämta hit flickan.
- Bruden? - Ja, mylord.
Dra undan kragen.
- Var fick du tag i det här? - Mor gav mig det.
Och jag tog det från dig. Hur återfick du det?
Robin Hood gav mig det.
Få se.
- Ni får åtta pence för det. - Ta det. Det betyder inget för mig.
Lycklige George har sån tur!
- Jag har blivit förrådd. - Det börjar visst bli en vana.
- Sergeanten var oskyldig. - Nåt var han säkert skyldig till.
Det var Marion. Jag har bevis.
Marion...? Det var det värsta.
Är jag förvånad? Ledtråd: Nej.
Det är alltid flickan. Jag sa ju det! Kvinnor är spetälska.
Det gör hemskt ont, inte sant?
Känner du den heta metallen vrida sig runt i din rygg?
Hon log mot dig och samtidigt skrattade hon åt dig.
Hon svek dig, föraktade dig, förnedrade dig...
Vad vill du göra med henne nu?
Gå... och njut av det.
Det är de som försökte råna mig.
- Tjuvar! - Visa barmhärtighet!
Släpp mig! Den här var ju ren!
- Robin räddar oss. Han kommer! - Nej, det gör han inte alls.
- Vad gör du? - Jag måste prata med Robin.
- Varför då? Vad har hänt? - Gisborne tog halsbandet.
Kyss mig.
- Förlåt mig. - Much?
Berätta vad som hände.
- Vi har problem. - Ja, i form av vakter. Kom.
Lycklige George har halsbandet. Gisborne vet att du gav det åt Eleri.
- Hur gick det till? - De skrämde henne att berätta.
Vi räddar Tom och varnar Marion. Ta deras uniformer.
Så många förväntansfulla ansikten.
Ni hoppas väl att Robin Hood ska dyka upp och göra sina konster?
Vi har inte tid med skolpojksspratt.
Nu gäller det rättvisan. Vi har lagar.
Robin Hood respekterar inte lagen.
Robin Hood trotsar lagen.
Han vill göra oss till mördare och tjuvar.
Men ni hoppas att han ska dyka upp och rädda en av de sina.
Naturligtvis gör ni det. Och just därför...
...verkställdes hängningen en timme tidigare. Titta däruppe!
Du kommer för sent, Robin Hood!
Dina mannar är redan döda!
Ni skulle ha sett ansiktsuttrycken när de insåg-
- att du inte skulle rädda dem.
Det var mycket rörande. Först var det besvikelse-
- blandat med en aning förvirring, som sen övergick i ilska.
Och tårarna de fällde när de insåg att det var slut. Mycket rörande.
Ja, det borde du ha sett, Hood!
Tack ska ni ha, allesammans.
Berättar ni för Robin Hood om ni råkar träffa honom? Tack.
Förväntansfulla, leende ansikten. Utmärkt.
Ännu en dag på jobbet... Här kommer sheriffen!
Robin? Marion!
Du ska hämta den avrättades saker.
Du är kusin till Tom i Dalen. Skynda dig att hämta dem.
Gisborne vet att du förrådde honom. Du befinner dig i livsfara.
Han är på väg till Knighton Hall.
- Far...! - Vänta på mig.
- Jag kan inte lämna honom. - Det är för farligt.
Han kan inte försvara sig.
Se på mig, Marion. Ge mig lite tid. Jag hämtar halsbandet åt dig.
Will, leta rätt på Allan och Djaq.
Vi måste hitta Lycklige George.
Vad önskar ni?
- Lite salt, kanske. - Var är Marion?
- Bra fråga. - Om ni har skadat henne...
Vad gör ni då?
- När man talar om trollen... - Vi väntade er inte, sir Guy.
Jag vet. Förlåt. Jag tänkte mig en liten pratstund.
- Var har ni varit? - På galgbacken.
- Vill ni ha något att dricka? - Jag tror inte det.
- Visa mig halsbandet. - Vilket halsband?
Ursäkta mig, sir Guy...
Visa mig ditt halsband.
- Robin letar efter er. Jag beklagar. - Vi kommer strax.
Jag hade en bror. Min tvilling.
Han dödades under era korståg.
Då blev jag han. Han hette Djaq.
Han lever fortfarande inom mig.
- Som din bror lever inom dig. - Det är det som oroar mig.
- Vill du inte titta? - På vad då? En hög trasor.
Inte mycket att skryta med efter ett helt liv.
Ska jag bevisa min oskuld? Har jag begått ett brott?
- Visa mig halsbandet. - Nej. Nu är vår vänskap över.
Ni kräver bevis utan att berätta vad jag är skyldig till.
Ni förrådde mig. Ni gav Robin Hood halsbandet.
Ni berättade om min plan och nu ska ni sona det.
- Ni har inga bevis. - Ni har inget halsband.
- Det är uppe i mitt sovgemak. - Slösa inte med min tid.
Snälla ni. Låt mig bevisa min lojalitet.
Varför stannar vi, kusk? Kusk?!
Vad är det nu, då? Ta det vackert.
- Halsbandet ni fick av Gisborne. - I silver? Det har jag aldrig sett.
Ni får en enda chans. Ge oss det, annars dödar vi er.
Det här är ingen lek.
- Låt mig behålla pengarna, bara. - Hit med halsbandet först.
Det är borta. Jag svär! Jag hade det förut.
Utan halsbandet... Vad gör vi?
- Allan och Djaq hade nåt... ...som kan intressera.
Jag måste till Marion. Ni har tur.
Ta allt - och då menar jag allt.
Ska det se ut som ett inbrott?
"Å, nej! Robin Hood har brutit sig in och stulit halsbandet!"
- Jag trodde att vi var vänner. - Jag också.
Ni gav mig uppmärksamhet...
...för att kunna hjälpa min fiende. - Det är inte sant.
Varför envisas ni med att ljuga? Ni kommer ändå att dö.
Vågar ni fortfarande inte berätta sanningen?
Sanningen...?
Sanningen är att det här landet kvävs till döds.
Hederligt folk tvingas ljuga, bedra och stjäla.
Om ni verkligen vill höra sanningen, ska ni veta att jag...
Vad?
...att jag har något att visa er.
Det är inte möjligt.
Känn på det. Det är verkligt.
Och ni är skyldig mig en ursäkt.
Förlåt mig. Jag hade fel.
- Jag berättade för sheriffen. - Säg att ni tog miste.
- Han väntar sig att ni grips. - Visa honom halsbandet.
Ett halsband räcker inte för sheriffen.
- Jag kan inte skydda er. - Det måste ni. Det är ju bevis.
Ni har redan trotsat sheriffen en gång.
Ni måste bevisa er lojalitet bortom alla tvivel.
- Hur då? - Gift er med mig.
Som lady Gisborne är ni trygg. Vad säger ni?
Ni ville nyss hänga mig och nu friar ni istället?
- Är det så svårt att vara lojal? - Jag är lojal, men...
- Ni var trolovad med Robin Hood. - Jag var bara en flicka då.
Skulle ni tveka om han frågade er nu?
Jag skulle aldrig gifta mig med honom.
- Jag föraktar Robin Hood. - Är det sant?
Än jag, då?
Vill ni gifta er med mig?
Ja. Jag vill gifta mig med er.
När kung Rikard återvänder till England.
Ska vi gå ner och berätta de goda nyheterna för min far?
Jag måste be honom om ursäkt.
Förlåt mig.
Ni är nu man och hustru. Du får kyssa bruden.
En gåva!
- Från Lycklige George. - Tack för allt.
Jag älskar bröllop. Det här är den godaste tårta jag nånsin ätit!